Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
[cântă Robin And The Backstabbers - Spnzrtr]
[sirene în depărtare]
Bună ziua.
[zgomote de lucrări de construcție]
- Salut. - Salut.
Cum e? Merge?
[Cristian] Salut, salut!
Sărut-mâinile.
[secretară] Bună ziua.
N-ați intrat încă în renovare, că jos se lucrează în draci?
Ne mută și pe noi peste o săptămână. O să ne schimbe mobila, tot.
[Cristian] Era și cazul.
V-am văzut vineri la televizor.
Chestia cu deputatul.
Ce bine dați!
Mulțumesc.
Lucrarea 301, cu planul de anchetă, e gata?
Da. Chiar voiam să vă întreb...
Ce scrie aici?
„Neîndoielnic.”
Mulțumesc. O să v-o aduc eu puțin mai târziu.
[sonerie telefon]
- [Cristian] Salut. - [Ionuț] Salut.
[Ionuț] Vezi că te-a căutat Codrea. De vreo trei ori.
- Păi nu știa că-s la tribunal? - Probabil că arde.
Mmm...
Deseară ne vedem cu băieții.
- Să fii și tu pe la vreo 8 în Romană, da? - Mergem prin Regie?
- Hai noroc, băieți! - Să trăiți, șefu'!
Ți-ai tras program de vedetă?
- Nu, vin de la tribunal, de dimineață... - Stai blând, nu te-aprinde.
[Codrea] Nu mai poate omu' nici să glumească.
Acu', acu' mă legi și pe mine!
Apropo...
Am văzut că prietenul tău, Antoniu, tot iese la intimidare pe la posturi.
'tu-l în cur! Crede și ăsta că e țara lu' tac-su.
Nu știu de unde are atâta tupeu, că probele-s beton armat.
[Ionuț] Eee, se tot agață.
Ba că firma de leasing nu știu ce-a făcut,
ba că GPS-u' nu mergea.
- [Ionuț] Vine diseară la TVR. - [Codrea] Păi și ce te miri așa?
Ăla-i mic copil. Aici să vezi tupeu.
Bogdan Leca.
Cunoști cazul, nu? Șpăgălăul.
[Cristian] De la Oradea parcă... Magistrat, am auzit ceva.
Poate zgomotul banilor.
- Dacă n-am avut treabă cu cazul. - O să ai de-acum.
[Codrea] E prioritate absolută.
Are ăsta o mână lungă.
Contra sumei potrivite, aranjează decizii, sustrage acte...
E pe combinații mari.
Poate s-o vedea ceva la percheziții.
Tre' să bagi la greu zilele-astea.
Citește-l iute, să-l știi și-n somn.
Ăsta te mănâncă de viu, dacă nu ești blindat.
E mare japiță, să știi.
- Păi mâine am deadline... - Ca ăsta n-ai niciunu'.
Dormi cu el, mănânci cu el.
E groasă treaba, Cristi.
Ăștia ca deșteptu' ăsta de Leca
fac să urle toată presa că justiția-i coruptă.
Se bășește el și puțim cu toții.
Tre' să ne mișcăm repede, să știi.
- Văd că-s o mulțime de declarații. - Păi, da' eu ce zic?
Ăstuia nu tre' să-i lași timp, pentru că vorbește cu cine trebuie,
unge pe cine trebuie
și te trezești c-apare mai curat decât l-a scos mă-sa din copaie.
Hai, în două zile vreau planu' de anchetă. Mâine, poimâine plecăm la Oradea.
Cum adică „plecăm”?
Stai, mă, liniștit, că e cazu' tău, nu ți-l ia nimeni.
Hai noroc.
Ce mai e?
- Cu delegarea. - Ce-i cu ea?
Dacă s-a mai auzit ceva de prelungire.
Păi, eu ce ți-am zis să-i dai zori?
Te-a luat lumea la ochi că ești băiat de viitor.
Și dacă vrei să-i lași pe toți în cur, adu-l pe Leca legat.
Nu se mai ia nici dracu' de postu' tău.
[muzică din interior]
- Bună seara. - Bună seara.
Cristian Panduru sunt. Doamna ministru e?
- Am venit să-i dau niște... - Da, imediat. Poftiți.
[ciocniri de pahare]
- Sărut-mana! - Bună seara.
Îmi cer scuze că vă deranjez așa, acasă, dar toată săptămâna asta am fost...
- Stai liniștit, nu-i nicio problemă. - Uitați, astea sunt.
Am reușit să înaintez un pic, în weekend.
Am fost acasă la maică-mea, am avut liniște, și...
Aaa... eu n-am avut liniște, da' tot am terminat notele la două capitole.
Hai, te rog!
- Aaa, nu... mulțumesc. - Intră!
- E ziua lui Pavel, vă cunoașteți doar. - Nu, nu, lăsați, vă rog.
E și domnul procuror general Iovițu.
- Nu, rămân aici. - Nu. Cum vrei. Mă întorc.
Vă aștept.
[continuă muzică din interior]
Ai aici toate observațiile.
Ți-am trecut și câteva titluri în plus la bibliografie.
Cazuistica este foarte bună, nu e de mirare cu... practica ta.
Mulțumesc mult. O să încerc să fac modificările
până la începutul lui aprilie.
Nu te grăbi, ești în grafic.
Apropo, am auzit că ai preluat dosarul Leca.
- Da, azi. A fost așa, pe repede înainte. - O să ai câteva săptămâni de foc!
Îmi cer scuze, mă așteaptă prietena în mașină și trebuie să plec.
Bine-atunci. Bine.
- La revedere. - Sărut-mâna.
- Ține puțin asta. - Ai stat ceva.
[Cristian, dezaprobator] Hmm...
Pe mine să mă lași acasă. Mâine mă trezesc la 5.
La 6 vine mașina să mă ia.
Păi și nu te pot lua de la mine?
- Te trezești tu așa devreme? - Dacă trebuie...
[muzică pe fundal]
Am de filmat un reportaj la o stână. Zona e foarte frumoasă.
E la juma' de oră de Transfăgărășan.
Poate vii și tu... un weekend.
[mătușa] Nu se mai astâmpără maică-ta!
[Dora] Stai așa...
[mătușa] De parc-ar avea și ea prea multe.
[mătușa] Așa era de mică. Un măr dac-avea, îl împărțea cu mine.
[Dora] Ia și-ăsta.
[mătușa] Eu eram mai mare și mai a naibii.
[Dora] ...ăsta...
- [Cristian] Eu cred c-am terminat. - [Dora] Da.
[Cristian] Coborâm și noi.
- [Dora] Îhî. - [mătușa] Da' nu stați să mâncați ceva?
Nu, nu, nu! Avem și noi destule, și-am mâncat și ceva pe drum.
- Săru'-mâna. - Noapte bună.
Noapte bună.
[chicoteli]
[gemete, gâfâieli]
[râsete]
[gemete]
[televizor] ...clar pentru toată lumea, domnule deputat.
V-ați instrumentat furtul BMW-ului ca să luați banii de asigurare? Da sau nu?
Domnule Turcescu, nu am avut nicio implicare. O spun cu toată fermitatea.
Sunt un om politic care nu face astfel de porcării.
Ee, vorbim totuși de o primă de 100.000 de mărci. Adică, nu-s bani puțini.
Dle Turcescu, vă rog eu frumos,
nu țineți cont de afirmațiile calomnioase ale procurorului Panduru.
Dle Antoniu, cine credeți că va câștiga acest război?
Sper să câștige adevărul.
Ăăă... dl procuror a încălcat de foarte multe ori procedurile legale
și trebuie să se ia măsuri împotriva lui.
Nu mai are ce căuta acolo ca procuror.
Dle Antoniu, chiar și-așa,
în acest moment ați fost acuzat de fals în declarații și tentativă de înșelăciune.
Dle Turcescu, totu' e o-nscenare politică
și să știți că o să spun adevăru' atunci când toate acestea se vor termina.
[sonerie celular]
Comisia juridică a Camerei...
- Alo, da? - [Ionuț] Alo!
Alo, Cristi! Băi, ești ceva! Ai zis că ajungi la 9 și s-a făcut 10.
Pe bune, dacă nu vii în juma' de oră, te reclam la Parchet, să știi!
Da, mă, vin. Gata, mai am ceva de rezolvat și vin.
Bine. Hai, pa.
Pa.
[cântă Thalia - Amor A La Mexicana]
[Ionuț] Trăiește-ți viața, frate! Ascultă-mă pe mine.
[Rareș] Lasă-l, mă, în pace. Ăsta-i premiantu' clasei.
Ce, nu-l știu eu de la liceu?
Unii muncește, și alții belește ochii la panarame.
Panarame, nu?
[Ovidiu] Hopa, Enrique!
[Rareș] Ce, Enrique, băi? Ăsta e mult peste!
Face ore particulare cu Wilmark. Și noi avem senzația că stă cu curu' pe dosare.
[râde]
Ce, nu te-a mai pupuat nimeni pe gură?
Ba da, da' nu așa, din prima.
Scuze dacă am abuzat.
- Studentă? - Îhî.
- Polițist? - Îhî.
Da' nu prea vă-nvață pe voi cu latino acolo, nu?
Încercăm.
- Uite, le-am călcat și pe astea. - Mulțumesc.
Da' nu-s deja prea multe?
Nu știu cât stau, și...
N-o să port o cămașă două zile la rând, nu?
Ce să spun...
Tot pe drumuri amândoi.
Tu într-o parte și fata aia, în ailaltă.
Până v-oți aduna și voi la casa voastră, închidem ochii și eu, și maică-ta.
Asta vorbeam și cu vecina de jos. Fiică-sa e medic și tot așa, nu știe decât muncă.
Și, la 34 de ani, e tot singură.
Tușă, n-am timp de astea acuma. Delegația asta e foarte importantă pentru mine.
Și când mai vorbești cu prietenele alea ale tale
nu le zici nimic de serviciul meu, delegații și alte lucruri.
- Ai înțeles? - Am înțeles.
Am fugit.
- Nimic! - Nimic.
Săru'-mâna!
Să trăiți!
Hai noroc!
Hai repejor în Floreasca, la dna Penescu.
Dna Penescu?
Da, vine cu noi. Are o anchetă la vamă.
Pe urmă, o părere în plus de procuror hârșit, nu cred că ți-ar strica nici ție.
- Sărut-mâna. - 'Neața.
- Bună dimineața. - Sărut-mâna!
- [Codrea] Tête-à-tête cu Leca mâine la 9? - Da.
O să încerc să ajung și eu, numai că la 10 trebuie să fiu la Județeană.
- Îl lași singur-singurel de dimineață? - Hai, nu fi soacră!
Poimâine ar fi percheziția.
[Cristian] Îhî.
Ce-s alea?
Declarații mai vechi.
Stoiciu și Molnar.
Eu v-am spus clar. Toate învinuirile care vi se aduc
sunt menționate în procesul-verbal.
Nu înțeleg de ce nu vreți să-l semnați.
Să vi-l recitesc sau...
Și eu v-am întrebat de ce este necesară prezența domnului procuror-șef Codrea.
[Codrea] Domnu' Leca, eu nu particip efectiv la anchetă.
Sunt aici doar pentru a supraveghea cercetarea și respectarea procedurilor.
Unde ați găsit în codul de procedură penală
instituția supravegherii procurorului?
Domnule coleg, să știți că nu este o noutate, cel puțin nu la București.
Acuma, mă rog, nu vreau să vă faceți o impresie greșită.
Sunt aici doar ca să mă asigur că totul este în regulă.
[Cristian] Să revenim.
- Vă rog să semnați procesul-verbal. - Domnule, m-ai înnebunit!
V-am rugat s-o luăm de la detalierea faptelor
care fac obiectul învinuirii mele, da?
Unu: săvârșirea infracțiunii de sustragere de înscrisuri
prevăzute de articolul 242, Cod Penal, constând...
Ce s-a sustras, dle?
Când? Unde?
Nu semnez niciun act care nu detaliază acuzațiile care mi se aduc.
Procesul-verbal nu poate avea altă formă.
Erați la curent, de la începutul acestei audieri,
de toate învinuirile care vi se aduc.
Domnule coleg... Vă rog să nu mă învățați meserie.
Spuneți-mi în ce zi, când și cum am sustras înscrisuri?
Vreau să știu în concret de ce sunt acuzat.
[sonerie celular]
Vă rog să mă scuzați, e o urgență.
Vezi că te-adoarme.
Ai atâta material și tu-l lași să-și facă mendrele?
Ne-am împotmolit un pic la procedură, dar ajung unde trebuie, fiți liniștit.
Nicio cauză din dosar nu-i mai puțin importantă.
Păi ajungi odată, că ne-apucă noaptea!
- Vrei să-l preiau eu? - Nu, nu e nevoie.
Bun...
Să reluăm.
Doi: săvârșirea infracțiunii prevăzute de articolul 266, Cod Penal...
Deci, continuați?
În aceste circumstanțe aș dori să fiu asistat de dl avocat Kerezsi.
L-am contactat deja cât erați dv. plecat
și mi-a confirmat că nu poate ajunge decât la orele 12.
Bănuiesc că nu-i nicio problemă să suspendăm audierea câteva ore.
Chiar nu mă așteptam de la dv. să obstrucționați ancheta în asemenea măsură.
- Așa n-ajungem nicăieri. - S-ajungem? Unde să mai ajungem?
Tocmai v-am spus cum am ajuns eu aici.
Am îndrăznit să-l arestez pe Haidău, da, beizadeaua județului!
- Și... și cu ce l-am prins? - Știm deja lucrurile astea, dle Leca.
Cu... cu o găinărie ieftină? Nu!
- Cu un șut în cur în discotecă? Nu! - Pe mine...
Evaziune fiscală de 11 milioane de dolari...
Eu vreau să revenim la...
El și acoliții lui comercializau benzină, iar... în, în acte treceau kerosen.
Fără taxe, fără accize!
Aveți idee la cât se ridică prejudiciul? Aveți idee?
- Ne învârtim în cerc, dle Leca. - Trebuie...
- Trebuie să aveți idee! - Așa n-ajungem nicăieri.
Trebuie să aveți idee ce înseamnă zeci de mii de tone de benzină!
Și de unde credeți că s-a ordonat eliberarea lui?
- Unde credeți că s-a cotizat? Unde? - Domnu'...
Dle Leca, sunt la curent cu toate datele pe care le-ați consemnat în rechizitoriu.
Sunt, de asemenea, la curent și cu plângerea
formulată în acest caz împotriva dv.
de arestare nelegală și cercetare abuzivă.
Unde e abuzul? Unde e ilegalitatea?
- N-a existat afacerea? - Vreau să revenim...
- N-au intrat banii în contul lui Haidău? - Vreau să revenim la subiect.
Pe mine mă interesează când l-ați întâlnit ultima oară pe Lajos Molnar?
Domne, eu nu-l cunosc pe omul ăsta!
N-am schimbat în viața mea o vorbă cu Molnar, ăsta!
Ce mită să-mi dea el mie?
- Acuzarea de luare de mită datează din... - Nu, vă răspund imediat.
Aș vrea însă să mai inserez câteva obiecțiuni.
Dle Leca, vă rog foarte mult...
Dle procuror, nu se poate așa ceva. Clientul meu vroia să mai adauge ceva.
Nu puteți refuza așa ceva.
Dle avocat, procesul-verbal a fost deja semnat.
A fost timp suficient pentru eventuale obiecții.
Domne, dumneata nu înțelegi pe ce lume ești!
Dacă mai vreau să aduc unele completări, pot să fac asta de zece ori.
Nu, domnu' Leca, nu puteți face chestia asta de zece ori pe un proces-verbal.
- De ce, domne? E dreptul... - Am fost de acord cu suspendarea...
Nu faceți altceva decât să obstrucționați ancheta.
- Asta faceți de când... - De ce, domne? E dreptul...
Bună ziua. Avocatul Kerezsi Francisc sunt.
Colegul dv. a luat procesul-verbal din mâna dlui Leca
și documentul s-a... rupt.
Nici vorbă. Dl Leca a dorit să revină
asupra a ceea ce semnase anterior, iar eu nu am fost de acord.
Dle, dta nu înțelegi chestiuni elementare de procedură.
Dle Leca, nu faceți altceva decât să obstrucționați ancheta.
- De dimineață... - Cu ce, domne? Spune-mi cu ce.
- De dimineață faceți numai asta. - E dreptul meu.
- [Codrea] Domnilor! Domnilor! - Am fost de acord cu suspendarea...
Discuția nu are sens. Vă comportați ca niște copii.
Vă rog să adăugați tot ceea ce credeți dv. de cuviință.
- [av. Kerezsi] Mulțumim. - Ce mențiuni considerați oportune.
- Vă rog. - Vă mulțumesc.
Iar de azi înainte,
țin să vă atrag atenția că nu veți mai pune dv. întrebările.
Da?
[muzică la chitară și clopote]
[apel de telefon]
[robot telefonic] Abonatul Connex nu răspunde. Vă rugăm reveniți mai târziu.
[Ilinca] Acu' ce faci, ne ocolești?
- Bună seara. - [Ilinca] Ia loc.
[Codrea] Hai noroc.
Am auzit că te-a sucit și te-a-nvârtit Leca în toate direcțiile.
- Parcă aveați treabă la vamă... - Păi, da...
Ia te uită...
Cu Leca parcă nu erai așa coios.
Asta n-a fost audiere, domnu' procuror.
L-ai cam lăsat să-și facă număru'.
Da' cine zice că l-am lăsat?
Eu n-am făcut altceva decât să-mi urmez linia.
Ce linie, mă? Hmm?
Ai aflat ceva?
Are șpăgaru' ăsta de Leca un dosar, de te doare umăru' când îl duci.
Și tu-l lăsai să abereze cu Hăidău și Paraidău ăia ai lui.
Ai văzut, că... te-am lăsat, nu m-am băgat peste tine.
Că dup-aia veniți și vă plângeți că procuroru' de caz... e căpăcit de șef.
Da' m-asculți tu pe mine?
Tot îi dădeai tu înainte cu procesu' ăla verbal.
Să-i dai avocatului apă la moară.
Dac-o să fie și la percheziție ca la audiere...
[sirene]
- Martorii? - Ne-așteaptă înăuntru. Sunt din imobil.
Să trăiți!
- Salut, băieți. - Bună!
- Salut, băieți. - Să trăiți.
Succes!
Aveți grijă!
[lătrat de câini în depărtare]
Domnilor ofițeri...
Dl Leca Bogdan?
Procuror Cristian Panduru, Parchetul General, Anchete Speciale.
În baza rezoluției 102/P/2002 procedăm la efectuarea...
percheziției în condiții legale.
Ceea ce ați făcut dv., așteptându-ne în casă cu o altă cameră,
nu corespunde dispozițiilor legale, iar dv. știți foarte bine lucrul ăsta.
- Dlor ofițeri, vă rog să vă legitimați. - Noi suntem invitații dlui Leca.
Avem voie să filmăm, nu-i așa?
Lt. Mușat, Inpectoratul General de Poliție.
- Cine sunteți dv.? - Suntem invitații dlui Leca.
Deci, sunt în casa mea...
V-am spus temeiul efecutării activității?
Ovidiu Florea, Direcția Cercetări Penale, IGP.
Tehnicianul criminalist, care efectuează activitățile...
Deci, vă rog să părăsiți imobilul.
Nu aveți nicio calitate în acest moment.
Ăăă... Dânșii... dânșii sunt invitații mei, sunt în casa mea...
Invitați de la televiziunea locală.
- Îmi pare rău, dar nu este procedural. - Ce să nu fie procedural?
Vă rog frumos.
În acest moment, se efectuează o percheziție.
Nu au dreptul să filmeze în timpul efectuării unei percheziții.
- Da' de ce să nu avem dreptul? - Vă rog frumos să...
Dle reporter, țin să vă reamintesc că... prezența dv. aici este nelegală.
Aici este un act de procedură penală și nu se face ziaristică.
- Da' de ce? - Vă rog frumos, scoateți camera din...
Eu am nevoie să fie sub control ce se întâmplă.
- Vreau să părăsiți imobilul. - Nu, nu, nu... stați în casă.
Stați în casă. Nu poa' să vă dea nimeni...
Ați filmat începutul, vă rog frumos să părăsiți imobilul.
- Vreau să părăsiți... - Stați puțin, sunt în casa mea.
Bănuiesc că cunoașteți procedurile, dle procuror.
Dlor, vă rog să procedați spre eliminarea
persoanelor care nu iau parte la percheziție.
Nu-nțeleg de ce...
Persoanele care nu iau parte la perchiziție, vă rog să...
Nu-nțeleg de ce n-au voie să participe. Eu vreau să mă asigur...
Domnu' Leca, sunteți învinuit în acest moment.
- Eu am nevoie să fie sub control... - Ce vreți să demonstrați?
Ce vreți să demonstrați?
Este vorba de un mijloc prin care eu vreau să am control
că ce faceți dv. este legal.
Domnu' Leca, eu vă asigur că totul se va desfășura
conform dispozițiilor legale.
- Avem tehnicianul criminalist care... - Nu, domne, nu, nu...
Dle, parcă v-am avertizat. Vă rog frumos.
Stați puțin! Să filmeze înainte. Cum arăta casa. Starea dinainte...
- Domnu' Leca, vă rog... - Ce vă deranjează?
- Domnu' reporter, vă rog... vă rog... - Lăsați...
[Mușat] Vă rog, poftiți. Haideți!
Vreau și eu să mă asigur, atâta tot.
- Articolul 100, Cod Procedură Penală... - De ce vă deranjează că...
Că i-ați lăsat înăuntru, d-asta mă deranjează.
- Da' dumnealor au venit... - Am fost invitați și-am venit.
- Ați sunat la ușă și ați intrat. - Exact.
Dar percheziția se efectuează după anumite reguli.
- Așa că vă rog... - Care reguli? Hai să le citim!
Avem tehnicianul criminalist, avem martorii asistenți...
Din articolul 100: „când persoana...”
Articolul 100 permite... permite efectuarea percheziției.
Deci prezența dv. este... nu este oportună aici.
- Pe dv... - Stai puțin... eu sunt aicea să...
Se desfășoară percheziția pentru că este necesară cauzei.
Sunt aici între doi procurori.
Nu, nu sunteți între doi procurori. Sunteți între un procuror și un învinuit.
Care beneficiază de prezumția de nevinovăție.
Desigur, beneficiază de prezumția de nevinovăție,
dar care și asta este dinamică. Vă rog frumos să...
- Domnule... - Domnu' Leca, sunteți magistrat.
Ați efectuat și dv. percheziții.
- Domne, nu-i vorba de chestia asta. - V-a așteptat vreodată presa în interior?
Da' nu e vorba de presă...
Deci, eu v-am avertizat. Vă rog frumos! Vă rog frumos să părăsiți...
Sunt în locuința mea și eu doresc să participe la un act de...
Nu, dv. sunteți sub autorizație de percheziție
și în prezența procurorului care are aviz de cercetare și percheziționare.
Vă rog frumos să părăsiți...
Nu, nu, nu mă violentați! Nu mă violentați, că atuncea sunt...
Domnu' Leca, în acest moment începe
activitatea manu militari de efectuare a percheziției.
Vă rog frumos, încă o dată, prezența dv. nu este...
Stați puțin!
Domne, lasă... nu mai bloca ușa, domne! Gata!
Domnu' Leca, așa ceva este...
Da' eu văd că dv. o blocați. Ce faceți, ne rețineți?
Păi, eu o blochez pentru că... ați început...
Vă purtați de parcă ați fi șefi la mine acasă și dați așa, pe cine vreți, afară.
Ne rețineți în locuință, până la urmă...
Faceți dv. ancheta, cumva, și nu știm noi?
- Nu. - Păi, și-atunci, ce faceți?
Păi, v-ați legitimat că începeți percheziția, nu că faceți... ce faceți.
Și vreau să mă duc până afară, să merg la toaletă. Care-i problema?
- Lasă, domne, de ușă! - Da' de ce, dacă-mi place mie yala asta?
- Rămâi în casă! - Da' vreau să ies!
- De ce? - C-așa vreau eu.
Cum, așa, în mijlocu' percheziției?
V-așteaptă cineva afară să vă dea ordine?
Auziți, îmi faceți dv. regulile mie și nu știu eu? De când?
Vreau să mă duc până afară, la toaletă. Care-i problema?
Da' du-te înăuntru la toaletă!
Păi, ce faceți acuma? Ne rețineți în locuință?
- Nu... - Dlor, vă rog, vă rog... vă rog să...
Domnu' Leca, vă rog să nu mai sabotați percheziția.
- Cu ce să... - Asta faceți, de dimineață.
Vă prevalați de toate tertipurile posibile.
Da' de ce vă deranjează că cineva vede cum acționați dv.?
Pe mine... Nu, mă deranjează că obstrucționați actul procedural
și ne puneți să luăm parte la acest circ.
Sunt în casa mea și, dacă vreau, îmi pun și în pereți camere de luat vederi.
- Asta mă deranjează... - L-ai luat? Du-te după el. Uite cum...
Domnu' Leca, vă rog să vă liniștiți...
Vă rog să vă liniștiți!
Să stau liniștit, să aștept să îmi... plantați probe.
Credeți că eu nu știu cine v-a trimis? Sunteți trimis de, de prim-ministru.
- Că, că am stricat eu apele. - Terminați cu insinuările-astea!
- Da. - Ați început activitatea de percheziție?
Pe noi ne-ați reținut.
Sunt nelegale condițiile de efectuare a percheziției.
Dv. uitați-vă, ne-ați sechestrat în acest moment.
- Cu ce? Cu ce v-am sechestrat? - În regulă...
Bine. Păi, o să facem un proces-verbal atuncea și...
Da, dnă. Să trăiți!
Ăă... Sunt nelegale condițiile de efectuare a percheziției.
- Vreau să părăsim imobilul. - Nu...
Deja o dați în ultraj, țin să vă anunț.
Păi nu mai vreți să faceți percheziția!
În aceste condiții, nu se poate face nicio percheziție.
Ceea ce faceți dv. este...
Nu, domnu' Leca, noi am venit... Noi am venit conform dispozițiilor legale.
Cu martori asistenți, cu apărătorul dv., avocatul care este aici, de față,
cu temeiul legal, iar dv. ne-ați așteptat cu presa.
Asta e clar că vă e frică de ceva.
[sonerie celular] Ăăă...
Da?
Sigur... Păi, asta fac, dar...
Da...
- O mascaradă... - Percheziția se sistează în acest moment.
- O mascaradă comandată... - Veți suporta consecințele pentru...
Păi, ce faceți? Nu, nu... nu mai... nu mai vreți să faceți percheziția?
Păi...
S-a filmat cu două camere, cum v-ați dorit și dv.
Dv. nu vreți sau nu puteți să faceți o percheziție în condiții de transparență.
Nu, nu v-am rugat să faceți percheziția?
Nu ne rugați dv. pe noi când să facem percheziția, da?
Legea spune clar cum se face o percheziție, nu ne rugați dv.!
Păi, nu v-am rugat să faceți...
Am sistat, pentru că nu se putea altfel.
[Ilinca] L-ai lăsat iar să-și facă jocu', asta ai făcut.
Trebuia să-l scoți pe cameramanu' ăla de-o aripă...
Asta trebuia să facem? Să bruscăm ziariștii?
- Acum dai și lecții? Asta am ajuns... - Termină o dată, că n-ajungem nicăieri!
Trebuia să-l arestezi p-ăsta în doi timpi și trei mișcări.
- Stăm aici să pierdem vremea... - Termină o dată, n-auzi?
- Ai găsit ceva? - Nu s-a putut.
Nu s-a putut, nu s-a putut! Ai făcut rahatu' praf, asta ai făcut.
Să vezi ce șuturi în cur o să-mi iau eu pe chestia asta!
Eu sunt de vină, pentru că am avut încredere într-un puști cu caș la gură.
Da' dv. ce-ați fi făcut în locul meu?
Oricum, ancheta continuă la București.
Continuă, continuă! Da'-ți spun eu cum continuă!
Iei toți martorii și faci ce știi
până scoți de la ei și laptele pe care l-a supt Leca de la mă-sa!
- Ai înțeles? - E clar.
Oricum, nu văd altă soluție.
N-o să mai aibă ocazia să facă circ în public iar.
Hai să mergem.
O iau pe jos, ne vedem la hotel.
[televizor] Dle procuror, ați fost acuzat, între altele,
de luare de mită și sustragere de documente.
Cum vă apărați?
Domnule, să fim bine înțeleși.
Vorbim aici de o rețea condusă după cele mai clare reguli mafiote.
O rețea împotriva căreia am avut naivitatea să cred că pot acționa legal.
Lista învinuirilor vă contrazice.
Sunteți acuzat tocmai de acțiuni, mai precis, de arestări ilegale.
Domnule, tocmai ce vă explicam, nu?
Să-nțeleg că, deși sunteți procuror, nu aveți încredere în justiție.
În contextul actual... e greu să-ți păstrezi încrederea.
Dl procuror Panduru a insistat ca echipa de filmare să fie scoasă afară,
fără să precizeze un temei legal.
Colegu' de la București e manipulat.
E un băiat tânăr, are o experiență de trei, patru ani, nu mai mult...
[muzică dramatică]
[claxoane]
[televizor] Victima este un om de afaceri orădean
care se afla în cercetări pentru înșelăciune și spălare de bani.
Lângă cadavrul victimei a fost găsită o mapă cu documente
ce urmează să fie analizate de anchetatori.
În urma examinării exterioare nu au fost găsite urme de vio...
[Ionuț] Acu' nu te mai stresa și tu atât.
Așa-s ăștia...
Azi te ridică în slăvi, mâine te înjură.
Problema e că au dreptate. A făcut ce a vrut din noi.
M-a și luat de fraier. D-aia a-ncercat să-mi vândă tot felul de aiureli.
De mult n-am mai văzut unu' așa alunecos.
Vulpe bătrână!
Precis are proptele mari.
Mda...
Tot îl prind eu cu ceva, n-ai grijă.
[sonerie telefon]
Da.
Bine, mulțumesc.
A venit Molnar la audiere.
Bună ziua.
Bună, Mimi!
Domn procuror, v-a venit răspunsul de la Inspectoratul din Oradea.
N-au cum să-l convoace pe Bonțidean.
S-a spânzurat acum câteva zile.
[zgomote de lucrări de construcții]
Îmi pare rău.
Anu' trecut ați dat o declarație
cu privire la intervenția procurorului Bogdan Leca.
Ați numit-o „hărțuire”.
Cât m-o plimbat ăia-n sus și-n jos, de la poliție la procuratură și-napoi...
Mi-o zis să fiu... „om de înțeles”...
că... procedurile costă.
Ce v-a cerut? Concret.
Cinci mii de mărci.
Și cum i-ați dat banii?
Păi, ce să... cum...
I-am pus într-un diplomat.
O venit la mine la birou.
A scris pe-o hârtie „5.000 de mărci”.
Vorbea așa, încet... și arăta spre telefon că... șșștt...
Îhî... deci v-a oferit un dosar pentru 5.000 de mărci...
Cum v-a parvenit dosarul?
Păi, l-am primit de la Racz Attila.
- De la cine? - Trompi, prietenul meu.
Are o benzinărie la Felix.
Deci nu vi l-a dat Leca personal?
Nu.
[Șerban] Hai, că și tu faci faze nasoale.
Două zile, ai putea și tu să te eliberezi. Are și fata dreptate.
[Cristian] Da' de când ești tu așa mare expert, ăă?
Parcă n-ai știi cum e când te înghite un dosar.
[Șerban ]Eee... de parcă, dacă ești procuror militar, nu e tot futaiul ăla.
Da' dv. sunteți în protipendadă acuma,
mă scuzați!
[Cristian] Știi la ce lucrez acum?
[Șerban] Am vreo șansă să nu știu?
Parcă mai poate omu' să deschidă un ziar, ceva, un televizor fără să dea de voi.
Chiar, cum merge?
[Cristian] Încă am așa, senzația că-mi scapă ceva.
[Șerban] Știi cum e... important e să nu-ți scape cineva.
Mie tipu' ăsta mi se pare uns cu toate alifiile.
Combinator șef.
Relații prin partide...
Se dă el cavalerul dreptății. Mă lași?
[Cristian] Păi tocmai asta e, că...
cineva, undeva, ar trebui să știe. Să aibă niște date concrete, ceva.
Na, i-o fi suflat și lui cineva în ceafă.
Acuma, ce-ai vrea să vezi, dosarele cu „strict secret”?
Ce-ai, mă, ești cu capu'? Hai...
Doar nu vorbești serios? Cum?
Spuneai tu că știi pe cineva la SRI.
Unde?
La SRI.
Vreau să cred că n-am auzit bine.
Păi tu știi pentru ce ochi sunt dosarele alea.
Am eu față de ministru? Doar la cabinetu' unu ajung.
Nu ți-ar sta rău...
Șerban, crede-mă că... orice informație m-ar ajuta.
Orice.
Ești dus cu pluta... e clar.
[glasuri de copii]
[din monitor] Cum a fost în arest, domnu' Haidău?
Ăăă... am stat două zile în arest
chiar în preajma sfintelor sărbători.
Mi s-a făcut și... rău de la inimă. Am ajuns și la spital. Și, pentru ce?
Pentru că n-am cedat presiunilor... procurorului Leca?
Sau poate fiindcă taică-meu n-a vrut să intervină să-l ajute
să devină prim-procuror.
Cum răspundeți acuzațiilor de contrabandă cu produse petroliere?
Dv. cum ați răspune la un lucru de care habar n-aveți?
E adevărat că primul-ministru a intervenit pentru eliberarea dv.?
Mulțumesc, nu mai am alte declarații de făcut.
- Domnu' Haidău, aveți dușmani? - Domnu' Haidău...
Dle Prim-ministru, ce părere aveți de arestarea fiului prefectului de Bihor?
Credeam că o să mă-ntrebați de discuțiile pe care tocmai le-am încheiat
privind rectificările bugetare.
Dacă asta vi se pare că arde acum în România... mă rog.
Sincer, eu unul, nu am încredere deosebită
în arestările de vineri seara.
Ideale, de altfel, pentru știrile de weekend.
Totuși, conform informațiilor dv., acuzațiile de contrabandă se confirmă?
Dv. să-mi răspundeți. Eu nu cercetez dosarele Justiției.
În schimb, văd că mass-media, judecă, dă verdicte...
Așadar aștept și eu să aflu de la dv. rezultatul acestei anchete.
- Vă mulțumesc. O seară bună! - [ziaristă 1] Și ce părere aveți...
[ziaristă 2] Există dovezi împotriva lui.
[bătăi puternice în ușă]
- Bună, Dora. Te-am tot sunat. - Bravo. Tot tu îmi faci reproșuri acum.
Te deranjez, nu?
Nu, niciodată.
- Pe bune, chiar am vrut să vin... - Bă, Cristi, tu ești sănătos la cap?
Toată echipa a plecat și eu am rămas să te aștept, ca o vacă.
Am mai făcut și auto-stopu' de două ori ca să ajung la o gară.
Crede-mă, a fost o nebunie. Nici măcar nu mai știam ce zi e, pe ce lume sunt...
Am sunat imediat ce...
Imediat ce ți-ai amintit că te-așteaptă proasta în creierii munților.
Și dacă ai văzut că n-am răspuns nu puteai să-ți miști fundu', să vezi ce e cu mine?
Dacă nu veneam tot eu la tine, tu erai bine-mersi, nu?
Te durea-n fund. Putem să nu ne vedem 100 de ani. Ești bine-mersi.
Așa par?
Care-i faza cu tine?
[expiră puternic]
[gemete]
[gâfâieli]
Îmi pare rău.
Ești ca un arc.
Vorbește, scoate din tine...
[muzică]
[respirație grea]
[lătrat de câine]
- Tanti? - Da.
- Săru'-mâna. Ce e? - La mulți ani, mamă!
- Mulțumesc. - Uite, asta-i pentru tine.
- E frumoasă, nu? - Mulțumesc mult. Da, e foarte frumoasă.
Uite, ți-am făcut și niște fursecuri pentru colegii tăi.
Tanti, nu! Mă grăbesc, tre' să ajung la facultate.
Da' nu poți să te duci cu mâna goală la birou. Te rog.
Mhm...
- Și asta. - [râde] Ooo...
Am fugit. Mulțumesc mult!
- Sărut-mâna! - Te pup. Pa.
Vom vorbi și data viitoare despre pluralitatea de infracțiuni.
Intră la test, să știți.
Dacă nu vreți să îngrășați porcu' în Ajun...
Mielu', dom' profesor, că se-apropie Paștele.
Hai, spor la treabă! Ne vedem săptămâna viitoare.
Bună!
Bună ziua.
Ești primul polițist care ține seminare aici.
Și tu, cu ce ocazie prin zonă?
La grupa paralelă. Da' mă oftic că s-a greșit la repartiție.
Toate gagicile de aici sunt leșinate după tine.
Ne mai vedem?
Văd că mă spionezi oricum. Am vreo șansă să scap?
Nu prea.
Ți-am adus ceva.
Un cadou de ziua ta, să zicem.
Mi s-a părut că seamănă cu tine.
Un pic căpos, așa. Și dur. Ca un polițist.
- De unde ai știut că azi e ziua mea? - Păi, n-ai zis tu că-s spioancă?
[muzică]
[râsete]
- La revedere. Mulțumim! - Sărut-mâinile.
Surpriză!
♪ Mulți ani trăiască! Mulți ani trăiască! ♪
♪ La mulți ani! ♪
[muzică rock]
Mă, care-i treaba?
Tre' să plec.
Deja?
Am treabă mâine la 8.
Măi, da' ești ceva... Nici aici nu te desparți de el.
La mulți ani!
Te-ai uitat pe el? E ceva?
O să vezi.
Leca ăla al tău, nu bătea câmpii chiar de tot.
Fii atent. Plicu' ăsta nu există.
Ai înțeles?
Nu există.
Mulțumesc.
Să ai grijă.
Chiar să ai.
[foșnet de hârtii]
- Ce faci aici? - Cristi, stai, stai...
Cu ce drept îmi...
Ce treabă ai tu cu hârtiile mele?
[Dora] Dacă nu vrei să vorbești, treaba ta... Nu-mi spune nimic.
[Cristi] Ți se pare normal să-mi umbli în lucruri?
Ce faci? Mă spionezi?
[Dora] Iartă-mă...
Și ce-ai aflat?
Eșit mulțumită acum?
- [Cristi] Hmm... - Ce mare chestie am făcut?
Cristi, termină cu suspiciunile astea. Vreau să pricep ce e cu tine.
Măcar dreptu' ăsta-l am și eu.
- Ce vrei? Vrei să nu-mi pese? Asta vrei? - Nu.
Nu vreau să te știu băgată-n treaba asta.
Atât.
Nu mă interesează absolut deloc ce faci tu cu Șerban.
Ce-i cu SRI-u', oricum n-am înțeles nimic din toate interceptările alea.
Mi se rupe mie că unii și alții...
spală bani. Sau că, ce să-ți spun, la Oradea e mafia în floare.
Da, e-o nimica toată.
D-aia te trezești cu noaptea-n cap, că nu te interesează, nu?
Mie-mi pasă doar de tine.
[ticăit de ceas]
Și doare să văd că ești altcineva.
E... tu ești aici, cu mine, da' de fapt, ești în cu totul altă parte, Cristi.
- [bărbat] Salut. - Bună ziua.
[lume vorbind în fundal]
[sonerie telefon]
Sărut-mâna! Să trăiți!
Hai, domnu' procuror.
- [Codrea] Să trăiți! - [Cristian] Bună ziua.
[procuror general Iovitu] Cu... șeful de secție bănuiesc că ați avut onoarea.
[procuror Petruț] Bună ziua.
Ce faci, mă?
[Iovitu] Dar fiindcă suntem ocupați, sau, cel puțin, așa-mi place să cred...
am să intru direct în subiect.
Șefii dv., m-au asigurat... că știți să vă respectați termenele.
Mă așteptam să dispuneți deja punerea în mișcare a acțiunii penale
în cazul Bogdan Leca.
Desigur, lucrez încă la probatoriu.
Dacă nu v-ați fi făcut de râsu' curcilor la Oradea,
am fi avut un probatoriu.
Și dacă aveam un probatoriu, poate aveam și-un rechizitoriu.
[Codrea] Abuz de situație neașteptat.
Și ce-ați fi vrut? Să vă-ntâmpine cu flori? Cu pâine și sare?
Eu am greșit că le-am dat mână liberă și am avut încredere.
Trebuia să mă ocup personal.
- Biroul Anchete Speciale e capabil să... - Am văzut, am văzut!
Sunt...
Au apărut niște informații
care pot pune într-o perspectivă nouă cursul anchetei.
Informații?
Concret!
Și despre... ce perspectivă e vorba?
Aaa... nu vreți să ne împărtășiți...
Acum le cercetez. Mai am nevoie de timp.
Iertați-mă! Iertați-mă pentru indiscreție.
Dle procuror, ce vă frământă?
Mai circulă niște bani pe la Oradea care n-au ajuns încă la domnul Leca.
[Cristian, râde] Nu e vorba de asta.
Dle procuror...
Cred că știați foarte bine ce aveți de făcut când ați primit dosarul ăsta.
Păi, dacă șeful vă spune: „Domnule, fă-l!”
Păi, fă-l!
Altfel pleci!
Și te faci portar.
Am înțeles.
Am să-l fac.
[Petruț] De mâine, fiecare mișcare și fiecare informație
îmi va fi raportată nemijlocit.
Până mâine-dimineață la ora 8
vreau pe birou un raport complet... pe marginea acestui caz.
- Ar mai fi... - Am spus complet.
Și până poimâine aștept să vă definitivați teoriile.
O să ai nevoie de ajutorul direct al domnului procuror Petruț.
Liber!
- [Codrea] Trăiți! - [Cristian] Bună ziua.
Să nu-ți închipui c-o să-mi mai pun pielea în băț pentru tine.
M-ai înțeles?
Credeți-mă,
nu știu nimic din ce făcea soțul la firmă.
Dnă Bonțidean, nu v-a spus nimic despre proveniența unor excavatoare și buldozere?
Dle procuror, nu vorbeam despre așa ceva acasă.
Ce-avea Leca cu soțul dv.?
Soțul meu a scris clar în hârtiile lăsate-n...
în mapa roșie de la...
Procurorul Leca... a făcut abuzuri repetate împotriva lui.
I-a cerut bani de mai multe ori.
Și urma să-l cheme la Parchet, să-i aplice sechestru asigurator pe terenuri.
A asmuțit poliția.
Au venit cu percheziție dimineața, la 7.
Când spuneți că a cerut bani,
aveți pe ce să susțineți aceste afirmații?
Ați asistat la vreo discuție? Există martori?
Soțul dv. a lăsat vreo probă de care să aveți cunoștință?
Haideți, dle procuror.
Lucrurile astea se fac cu martori,
cu probe.
Dnă Bonțidean, vreau să-mi spuneți foarte exact.
Soțul dv. obișnuia să-și noteze diverse lucruri
într-un fel de jurnal, agendă sau așa ceva?
Nu cred.
Nu știu exact.
Oricum, polițiștii au luat tot.
Documente contabile, acte de la firmă, calculatoare, tot.
Leca s-a purtat îngrozitor.
Bună. Ce faci?
[Dora] Sunt pe teren, am o filmare la Muzeul Satului.
- Mai ai mult? - Ee, de-abia am ajuns.
Îmi pare rău pentru aseară.
Lasă, a trecut.
Ce-i cu tine? Ești OK?
[muzică dramatică]
Da, o...
Vrei să vin diseară pe la tine?
Nu, am mult de lucru.
Am intrat într-o chestie, și...
Îți spun eu.
Cum adică?
Adică o să fiu ori sus, ori jos.
Cristi, nu... nu-nțeleg nimic. Vorbești total aiurea.
Nu știu, habar n-am.
- Hai să... - Las', că vorbim.
- Vă salut. - Salut!
Asta faceți, de dimineață. Vă prevalați de toate tertipurile posibile.
Da' de ce vă deranjează că cineva vede cum acționați dv.?
Pe mine... Nu, mă deranjează că obstrucționați actul procedural
și ne puneți să luăm parte la acest circ.
Sunt în casa mea și, dacă vreau, îmi pun și în pereți camere de luat vederi.
- Asta mă deranjează... - L-ai luat? Du-te după el. Uite cum...
Domnu' Leca, vă rog să vă liniștiți.
- ...condiții legale. - Nu mă opun la nicio percheziție.
E un circ.
- E penibil, domnu' Leca. - Nu, dv. ați venit să faceți circ aici.
E o mascaradă...
[click de buton de telecomandă]
Din acest moment veți suporta consecințele pentru obstrucționarea anchetei.
Păi, cum... nu, nu...
- E un circ penibil, dle Leca. - Nu, dv. ați venit...
- [Ionuț] Bună dimineața. - Salut.
- Cine spunea că nu se mai termină? - Într-adevăr.
Da' ce-ai, mă? Ai azi o față...
Ionuț, am o rugăminte.
Spune.
Încerc a n'șpea oară la Judiciară degeaba...
Mai încearcă tu, te rog. Întreabă de Gabriel Mușat și Ovidiu Florea.
Dacă nu sunt acolo, să-ți lase un număr de mobil, ceva.
[bătaie în ușă]
- Sărut-mâna. - Bună.
- Șefu', e-aici? - Nu.
Vreți să-l așteptați?
A zis că nu lipsește mult.
Vin eu mai târziu.
Să-i zic ceva?
Dă-i, te rog...
Lasă, că i-l dau eu.
Am prins IGP-u'.
Am vorbit cu comisaru' Dâmboviceanu.
A zis că se interesează el și ne sună înapoi.
- Ionuț? - Da?
- Vino să vezi ceva. - Ce?
- E un circ penibil, domnu' Leca. - Nu, dv. ați venit să faceți circ aici.
E o mascaradă...
Din acest moment veți suporta consecințele pentru obstrucționarea anchetei.
Păi, cum...
...opuneți percheziției în condiții legale. Asta faceți...
Nu mă opun la nicio percheziție.
- E un circ penibil, domnu' Leca. - Nu, dv. ați venit să faceți circ aici.
E o mascaradă...
Din acest moment veți suporta consecințele pentru obstrucționarea anchetei.
Păi, cum... nu, nu...
- Vă rog frumos să părăsim... - Nu mai vreți să faceți percheziție?
Așa, și? Ce-i cu asta?
[radio] Europa FM.
Bună dimineața. Bine v-am găsit la știri.
Procurorul general, Constantin Iovițu,
confirmă suspendarea din magistratură a procurorului Bogdan Leca,
de la Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor.
Măsura vine ca urmare a declanșării urmăririi penale
pentru arestarea nelegală a trei persoane cercetate
pentru trafic cu produse petroliere,
pentru favorizarea infractorilor în alte trei cazuri
și pentru sustragere de înscrisu...
[sunet de tramvai]
Sărut-mâna. Pot să mă duc până la dl Petruț?
Bună ziua. Stați puțin, stați puțin! Vorbește la telefon.
Nu e nicio problemă. Când e gata...
Să trăiți!
[alarmă auto în depărtare]
Nu cred că-i nevoie.
Absolut.
Da.
Tocmai am aflat de la radio.
Adică... cum se poate să aflu așa?
- Am senzația că mă tragi la răspundere. - Nu, sigur că nu.
Problema e că eu n-am semnat punerea în mișcare a...
Și ce mai aștepți?
V-am spus... acum cercetez unele aspecte...
Mă, băiatule. Ai primit un termen până azi-dimineață la prima oră.
Dl procuror general a crezut că se bazează pe un bărbat matur
care știe ce-i aia un termen.
Și-a imaginat că s-a întâmplat ceva
dacă n-a ajuns la el soluția de punere sub urmărire penală.
O întârziere birocratică, nu că dlui procuror
îi trebuie un secol, două ca să cerceteze.
[râde]
Faci la fel ca Leca? Freci un dosar până se prescrie?
- Nu, până găsesc dovezi incontestabile. - Și asta când va fi? În ce secol?
Cred c-ar trebui să plec la Oradea iar.
- Declarațiile martorilor sunt confuze... - La Oradea? De ce? Ca să faci iar circ?
Ce crezi că mai poți rezolva acum acolo?
Nu tu i-ai spus lu' Codrea că lucrurile sunt clare
și c-o să dispui arestarea?
- Păi, la momentul ăla nu aveam... - La momentu' ăla, ce?
Crezi că te-așteaptă Leca acuma cu hârțoagele pe masă
și cu mărturisiri complete?
Da' pân-acuma ce-ai făcut?
Hârțoage...
Dacă vă referiți la înscrisurile de la Parchetul Oradea,
să știți că nimeni n-a putut dovedi că Leca...
Nimeni, cine trebuia să dovedească?
Mama?
Nu asta era treaba ta? Nu tu trebuia să le găsești?
Zi ce te-a împiedicat sau cine?
V-am zis... sunt unele aspecte...
[sonerie celular]
Sunt unele aspecte care pot schimba fundamental cursul anchetei.
- Mai trebuie timp. - Mă, băiatule, tu crezi că sunt Codrea?
Care îți caută în coarne tot timpu'?
Nu știu de ce-ți las și zilele astea, da', mă rog, ia-ți-le...
E și weekend-u' la mijloc. Cercetează-ți aspectele.
Dar dacă luni nu vii cu soluția de urmărire solid argumentată,
pleci de unde-ai venit.
Să știi că și-n provincie e nevoie de oameni buni.
Am înțeles.
Să trăiți!
- [Ionuț] Și ce-ai de gând să faci? - [Cristian] Mai am două zile.
Crezi tu că ai s-o scoți la capăt?
N-am altă soluție.
[Ionuț] Nu știu.
Eu mai am doar trei săptămâni de stat aici. Doar ca să știi.
Cum așa?
Am primit o ofertă de la Guvern, să lucrez acolo.
E o chestie mai complicată.
Îți povestesc eu mai multe altă dată.
Domnu' procuror... un fax de la IGP.
- Vă mulțumesc. - Cu plăcere.
[bătaie în ușă]
- Șefu' e? - Nu.
[bărbat la telefon]
- Domnul Codrea? - Nu, nu e.
Nu e?
- Domnul Codrea? - Nu este.
Să trăiți!
Ce e, mă, băiatule? Arde?
V-am căutat peste tot.
- Mușat și Florea... - Cine?
Polițiștii de la percheziție.
Nu apar în baza IGP.
Și ce crezi, că erau extratereștrii?
Nu știu. Sunt multe lucruri care nu se leagă.
Și-având în vedere cazul lui Leca, mă gândesc că...
Bă, băiatule, vorbește oboseala din tine.
- De când nu te-ai mai odihnit ca lumea? - Nu, nu-i vorba de asta.
Eu zic că șapte, opt ore, așa, de somn, ți-ar prinde bine.
[apel telefon]
[muzică]
[Alina] Eu tot nu înțeleg ce-ai găsit tu la coaja asta de mașină.
[Cristian] E luată din banii mei de procuror, da?
Nu din cadouri de la alții.
[Alina] Da, da... seamănă cu tine.
[Cristian] Ce vrei să spui?
[Alina] Adică... e altceva.
Și tu ești altfel.
[gâfâieli]
[gemete]
[muzică dramatică]
- [Dora] Da' n-are bulină, nu? - [agent imobiliar] Nu, e sigur.
Ce frumoasă e terasa.
Da, terasa e într-adevăr superbă.
Aici e un spațiu de depozitare, dormitorul...
Aveți mare noroc. Proprietarul se grăbește să plece în Italia
și acum două zile a scos apartamentul la vânzare.
Aici este livingul,
baia, bucătăria... o altă intrare în dormitor.
[Alina] Îhî...
E luminos!
Da, s-a renunțat și la uși, tocmai pentru a da senzația
de mai multă lumină și de spațiu.
- Ce zici, Cristi? - Da, e frumos.
Auzi, da' cum e iarna? Totuși, blocu' e cam vechi.
N-aveți nicio problemă. Apartamentul e foarte călduros, are și centrală proprie.
- Aaa, da? - Da. Haideți să vă arăt bucătăria.
[zgomot de păsări]
E un pic cam mică, dar e complet utilată.
[Dora, râde] E mică rău!
Aveți frigider cu congelator, aragaz, hotă, mașină de spălat...
Să știi că în momentu' ăsta mă dau bătută.
[croncănit de ciori]
Dacă nu voiai să vii, nu era mai simplu...
Normal că am vrut să vin.
Dar acuma, nu știu.
Nu știu dacă o să avem din ce.
Nu știu nici ce-o să fie mâine.
Pe bune, Cristi, de când te-ai întors din delegația aia nenorocită, nu mai ești tu.
Ce ți-au făcut? Ți-au spălat creieru'? Ce ți-au făcut?
La asta nu m-am gândit.
[gălăgie de stadion]
- [lider galerie] Alo! - [galerie] Alooo!
[Ionuț] Hai, mă!
Du-te-n gâții mă-tii!
Dă-te-n...
Pe bune, lasă-mă, frate, cu bazaconiile astea.
Mă doare fix în pix de ei.
Păi, ce? Eu n-am dovedit că Terim Kemal era traficant de profesie.
Proxenet, legături cu PKK-ul, relații apropiate cu milițiile irakiene.
Și mai multe? Și? Cui prodest?
[Cristian] Pleci înainte să termini cu Kemal?
Păi tu de ce crezi că vor să-mi facă vânt?
- L-ai băgat la pușcărie. - Așa, și? Ce mare chestie?
I-au dat drumu' după o lună. De ce mi-ar mai păsa?
Crezi tu că Leca ăsta al tău n-o să facă pușcărie?
A deranjat „serviciile”, Cristi. Și asta nu-i bine.
Să dai așa pe goarnă că SRI-ul face bani negri, pe care știm noi unde-i dă.
Iartă-mă, asta e dileală pe față.
O să-l înfunde, orice-ai face tu.
Auzi? Sper că n-ai de gând să faci tâmpenii și să te piși contra vântului.
[Ionuț] Du-te, mă!
Știi câtă benzină s-a traficat pe Dunăre cu Serbia, în timpul embargoului ONU?
Vreo 30.000 de tone.
Iar Haidău, a reușit cu mult mai mult. Vreo 40.000. Printr-o singură companie.
Controlează o întreagă rețea.
Dar cotizația la partid, e ca o taxă de protecție.
Dar măcar tipu' ăsta, Leca, a-ncercat...
Hai, băi, Cristi... ești naiv.
Tu nu vezi că se-mpute treaba peste tot?
Poți să te dai tu de ceasul morții,
să cercetezi până-n pânzele albe și să scrii ce-oi vrea tu în hârtiile alea.
Ștampila e la Codrea. România e țara ștampilelor, da?
Am înțeles. Tu ești OK. Te-ai lipit de-un post bun,
în câțiva ani, apartament de protocol,
și mâine-poimâine, te văd pe lista la parlamentare...
Mamă, ce față ai? Ce, ați luat bătaie?
- Hai, lasă miștourile! - [Dora, râde]
Cu tine ce e? Ai primit ordin de evacuare?
Hai sictir!
Pot să rămân la tine în seara asta?
Nu pot să dorm cu stres.
Nu, pe bune?
Plec mâine la Săcele, am filmare.
Așa, și?
N-am șofer. Te bagi?
[muzică]
Pe bune, acum. Nu ești singurul care are probleme.
Și nu e că vreau eu să fiu cocoloșită și drăgălită,
și sunată din cinci în cinci minute, da'...
Vreau să-ți pese și de mine.
Nici nu ți-am mai zis. A fost un post la Știri.
Mă rog. Cică șpaga era de peste 1.000 de dolari.
Dar, dacă mă întrebi pe mine, era dat deja, da'...
Și când am văzut că nu-ți pasă, nici nu te-am mai... întrebat.
Nu ți-am mai spus că s-a amânat.
De ce?
Habar n-am, n-au zis nimic.
Poate zic aiurea, da'...
nu e-așa o mare tragedie că șefii îți infirmă ție decizia.
Mă rog... cum ziceți voi, „ordonanță”.
Adică, dacă tot ca ei rămâne...
Tragedie. Dora, ești pe altă lume.
Da. Și nu-nțeleg de ce atâta chin și aaa... atâta zbatere.
Pe bune, conflict îți trebuie ție acum cu Codrea și cu Petruț, și cu toți.
Ce-i, mă?
Hmm...
Dacă ei vor să faci asta, fă-o și gata.
Da.
Ai dreptate, e simplu.
Înseamnă că de două săptămâni eu nu fac altceva decât maculatură.
Ți-am zis vreodată că-s foarte mândră de tine?
[pufăie pe nas]
Și că ești cel mai bun om pe care-l cunosc.
Dacă o să am vreodată vreun copil, mi-aș dori să semene cu tine.
Din toate punctele de vedere.
Să știi că eu n-am chef de însurătoare.
Da, da, da...
Doar să pună ochii pe tine doamnele alea de la birou.
Am văzut eu că-s moarte după tine.
Și nici de copii.
În ce lume să-i aduci?
În asta?
Voi nu vreți decât să puneți laba pe bărbați și să vă măritați!
[Dora, râde] Da, da, da!
[râde] Hopa!
[lătrat de câine]
Stai, mă, un pic. Stai.
[Dora] Hii!
[râsete puternice]
Uite, uite ce-am găsit!
Ia-o tu.
[râsete puternice] Nu!
Băi...
Unde e?
[clopote în depărtare]
„Începerea urmăririi penale
pentru faptele de mai sus,
prevăzute de art. 242, alineatul 1 și 3,
264...
266...
a codului de procedură penală.”
[Mimi] Sunteți sigur?
Să mi-l dai și pe dischetă, totuși.
[își trage nasul]
[sirene de poliție în depărtare]
- Bună dimineața. - [Petruț] În sfârșit.
[Codrea] A dat Domnu'!
Îmi cer scuze, nu era secretara.
Bă, tu ai înnebunit de tot?
[Codrea] Ce-i asta, mă, băiatule?
„Există numeroase elemente contradictorii.”
„Nu rezultă elemente în măsură să susțină existența infracțiunilor.”
Nu trimit pe cineva în judecată, dacă nu sunt ferm convins.
- Îmi pare rău, dar nu sunt probe. - Fals!
Nu le-ai găsit tu, nu că nu există probe!
Posibil. Îmi asum și varianta asta.
Da' acu' o săptămână erai mai tare în clanță.
Că-l arestezi, că e șpăgar. Se umflaseră mușchii pe tine.
Poate că am fost eu superficial.
Cert e că atâta vreme cât nu am dovezi consistente, eu nu pot...
Tu, ce?!
Îl faci mincinos pe dl Procuror General?
Îți bați joc de toată instituția asta?
Ești de-un an aici... și gata?
- Ești mai deștept ca noi toți? - Aa, nu... În niciun caz.
Dar dacă s-a anunțat public urmărirea penală când eu nici măcar nu semnasem...
S-a anunțat când trebuia!
[Petruț, răsuflă nervos]
Nu-i spui tu dlui Procuror General când și ce să facă!
Păi, tocmai! De ce trebuia?
Fiindcă nu dorm toți cu capu' pe dosare!
Unii mai pun și capăt, ca să treacă mai departe!
Sau poate fiindcă Leca avea dreptate atunci când...
Da' ia-te de mână cu Leca!
- S-a întâlnit hoțu' cu... - Spuneți!
Spuneți mai departe! S-a întâlnit hoțu' cu?
Poate că așa trebuia să fiu.
Prostu' care să ignore afacerea Haidău.
Prostu' care să nu priceapă nimic, de fapt.
Mă, băiatule, tu ai dat în paranoia.
Așa o fi.
[Petruț] Ia termină cu prostiile-astea!
Asta e soluția mea în cazu' ăsta.
Atâta am putut eu.
O zi bună.
[muzică la radio]
[Ionuț] Ia zi, care-i treaba?
Cristi...
Alo!
Ce-ai, mă?
[bătăi în ușă]
Să trăiți! Am venit să vă întreb când vă mutați.
[Cristi] Azi în niciun caz.
Bine, mă scuzați.
[sonerie celular]
Băi, Cristi, ții tu neapărat să fii Gică Contra?
Ce câștigi?
A fost un joc.
Doar mi s-a părut că sunt eu procuroru'.
Mă, băiatule, eu înțeleg că ai obosit.
Ne-a căpiat pe toți Leca ăsta, în ultima vreme. Ia-ți concediu.
Ai trei săptămâni.
Du-te, trage-ți aerosol, oxigen, ce vrei tu.
Și întoarce-te proaspăt și cu mintea limpede.
Vacanță plăcută!
N-am nevoie de niciun concediu!
Eu zic că-i mai bine. Mai reflectezi.
[sonerie celular]
[interferențe radio]
Alo? Mă duc...
Salut! Da, sunt prins la birou. Ia zi, care-i treaba?
[interferențe radio]
- Sărut-mâna! - Bună ziua.
- Panduru, Parchetu' General. - Da, semnați aici.
- Sărut-mana. - Bună ziua. Spuneți.
- Cu dna ministru aș dori, dacă se poate. - Aveți programare?
- Nu. - La ora asta e imposibil.
Trebuie să faceți o cerere de audiență și să primiți un număr de înregistrare.
Ce număr de înregistrare? V-am zis, vin de la Parchet.
- Îmi pare foarte rău, n-am ce să fac. - Dră, vă rog.
E-o problemă, e urgentă. E foarte importantă.
Nu știu, să văd.
- Panduru, da? - Panduru.
Îmi pare rău, e cum v-am zis. Dna ministru e în mare întârziere.
- Înțeleg. - O zi bună!
La revedere.
Săru'-mâna, tanti!
Bună, mamă.
Ce faci?
Am întins niște rufe.
Pot să le iau și pe-ale tale la spălat?
Da, da.
Da' cu tine, ce-i la ora asta?
Am niște zile libere.
- Serios? Păi nu mi-ai spus. - Îhî.
Și nu e bine?
A sunat, m-a căutat cineva?
Nu.
Măi, copile, ce-i cu tine?
Tanti, te rog eu mult, să nu lași pe nimeni necunoscut în casă.
Nici aici, la dumneata, nici jos la mine.
Cristi, da'...
- Să-ți fac ceva cald. - Nu, lasă, că-mi fac eu.
[își trage nasul]
Vezi că te-a căutat fata aia.
Săraca, părea îngrijorată.
Zicea că încearcă la tine de dimineață și e tot închis.
[apel telefon]
- Alo, da. - Alo. Salut, Rareș.
Ce faci, mă, mai trăiești? Ți-ai schimbat număru'?
Da.
Te-am trezit?
Nu, sunt la redacție. Ia zi, cum rămâne cu peștele?
Hai să mergem sâmbăta asta.
- Acuma? Serios? - Îhî...
Bine, vorbesc cu băieții.
Nu, mai bine nu.
Mă rog, cum facem? Vii să mă iei pe la 5?
[apel telefon]
Nu pot vorbi. Vă rog să lăsați un mesaj după semnalul sonor.
Ce-i asta, Ionuț?
Cine sunteți dv.? Cu ce drept îmi umblați în fișet?
Gavrilescu, Inspecția Judiciară. Colegul meu, Rogojan.
Aveți acolo și ordinu' de la Inspectorul Șef.
- E doar o verificare de rutină. - Ce verificare de rutină?
Astea sunt metode securistice! Vreți să mă băgați în pușcărie?
Cristi, potolește-te!
Credeți că nu știu cine v-a trimis?
- Dle procuror, parcă erați în concediu. - Am cerut eu concediu?
Vă rog să nu împiedicați desfășurarea actului de control, da?
[bătăi în ușă]
- Sărut-mâna! - Bună.
- Aș putea să xeroxez ceva? - Da, sigur.
- Șefu' știe? - Știe, știe.
- Ce-i cu tine aici? - Păi, cu treabă.
Păi, nu ți-am spus că... ai făcut deja prea multă treabă?
- Și-a venit timpul să te odihnești? - N-am făcut eu cererea de concediu.
De la o vreme, nimic nu faci la timp!
Deja ți-am aprobat-o.
- Și cu astea ce-i? - Am avut nevoie de niște copii pentru...
Bă, tu ai ajuns ca Leca?
Sustragi înscrisuri?
Ai grijă! Ca el faci, ca el o să ajungi.
Ai noroc că m-ai prins în toane bune!
Și tu, ce păzești?
Fă-mi legătura cu Manole!
Îmi cer scuze...
Chiar n-am vrut să...
Sărut-mâna.
[Cristian] Tot dosaru' ăsta cu contrabanda
a fost sistematic ascuns de magistrații din Oradea.
Dup-aia ei au fost răsplătiți, ridicați în funcții.
[Rareș] Am mai auzit eu căcaturi dintr-astea la noi la ziar.
Unele mai mari decât ce-mi povestești tu acuma.
Da'... dacă ai ceva concret, dă-mi.
N-am ce să-ți dau.
- Mi-au luat cazu'. - Cum adică?
Vor să mă elimine. Acuma-mi caută mie ceva.
- Hai, aberezi, nu cred. Vorbești prostii. - Nu. Nu, nu, nu.
Am infirmat soluția inițială dată de șefi.
Leca e nevinovat.
Și ce mare chestie?!
Nu spuneai tu că, oricum, șefii trec peste voi și fac ce-i duce capu'?
- Da. - Că sunteți subordonați?
Am făcut prea multe valuri.
- M-am băgat unde nu trebuia. - În ce te-ai băgat?
Toată afacerea de la Oradea era controlată și monitorizată de SRI.
Executanților li s-a promis sprijin, protecție...
Iar când totul a luat-o razna, au intervenit băieții deștepți.
Haidău a fost făcut scăpat, iar pe Leca...
Iar mă iei cu Leca și Haidău.
Iar banii pentru campanie și toată poezia asta pe care-o știu pe de rost.
Zi-mi ceva nou, în pana mea!
La Oradea n-a fost doar corupție.
E o chestie alambicată cu oameni din SRI,
Poliție, Vamă, Gardă Financiară, Finanțe, tot.
Până-n gât îs băgați cu toții.
Am niște rapoare de la SRI, cu mărturii, interceptări...
N-avea Haidău minte pentru ce spălare de bani e acolo.
Mai nasol e că au folosit copii de 18, 19 ani, care acuma sunt în pușcărie.
Aveau toți firme pe numele lor. Erau băgați până-n gât în afacerea lui Haidău.
Bă, Cristi, stai un pic, că eu-s mai greu de cap.
Deci SRI-u' controla și proteja afacerea lu' Haidău, da?
- Da. - Care era omu' lor.
Da.
- Și tot ei ascultau telefoanele? - Da.
- Păi, cum vine asta? - Păi, SRI-u' nu-i un monolit.
E un viespar.
Când unii au cerut autorizația la Parchet, ceilalți n-au putut să se opună.
Da' le-au zis: „Faceți voi interceptările
că vă rezolvăm noi, mai încolo.”
Pfff... Voi, noi, noi, voi... Ce căcat mai e și asta?
Bă, Cristi, eu îmi bag pula și plec.
Mai pescuim un pic și mergem acasă, da?
Ori îmi spui ce vrei de la mine, ori mă mai slăbești cu toate...
fazele astea de Dosarele X din care nu pricep nimic.
Ia și citește și-o să înțelegi.
Am nevoie să-i duci dosarul ăsta lui Leca la Oradea.
- Mâine. - Mâine?
[oi și câini lătrând]
Hai, că ești de la presă, nu bați la ochi.
[Rareș, pufăie pe nas] Mda...
Hmm... așa, mai stăm de vorbă.
Și-altceva, ce vrei să-i mai transmit?
[tușește]
[zgomot de ușă]
Tanti?
[mătușa] Ce-ai, măi, mamă? Ce te sperii așa?
[Cristian] Ce e, ce s-a întâmplat?
[mătușa] S-a luat curentu' pe la 8, și pe urmă am adormit.
- Am auzit mai devreme un zgomot și... - Ce zgomot?
[mătușa] Păi, credeam că ești tu, da'...
Cred că mi s-a părut.
[Cristian] Da' n-avea cin' să fie.
Poate-ar fi mai bine să dorm aici în seara asta.
Dacă ai nevoie de ceva până vine lumina.
[mătușa] Măi, mamă, du-te liniștit, mă descurc.
Noapte bună.
Săru'-mâna.
[Cristian] Salut.
- Salut. - Ce bine că te-am prins.
Ai chef de-un ceai? S-a deschis o ceainărie...
- Acum? Chiar n-am timp, am o-ntâlnire. - Da, te-am luat cam din oală.
Chestia e că și voiam să te și-ntreb ceva.
Tu, ca militar, știi mai bine.
Cam cât ar dura să obțin toate actele pentru un permis de port-armă?
Da' ce-ți veni?
Nu știu, mă gândeam așa, mai demult că...
Da' nu ți-am mai zis?
- Ce e, Cristian, s-a întâmplat ceva? - Nu.
- Ce, tot cu... - Nu, n-are legătură cu...
Pur și simplu, mă gândeam așa, ca măsură de siguranță. E mai bine să...
Ia-ți, mă, un câine.
Pe bune, zi-mi.
S-a întâmplat ceva?
Nu, nimic, nu...
Dna ministru?
Dna profesoară!
Cristi, nu pot, am o urgență la minister.
Dna profesoară, numai puțin, vă rog...
Numai puțin, vă rog. Dna profesoară!
- [Cristian] Bună. - [Dora] Bună.
Bine că ți-ai adus aminte. Nu te-am sunat decât de vreo cinci ori.
Lasă-mă cu astea.
Am destule...
- La cât pleci? - Acum, în 15 minute...
Ce-ai? Ce s-a mai întâmplat?
Vrei ceva de cap? Îți dau un ceai?
Tre' să vorbim, Dora.
E nasoală rău...
Nu poți să amâni delegația asta? Unde Dumnezeu e? Tot timpu' pleci.
Te rog eu, nu-ți vărsa nervii pe mine.
Chiar vrei să știi unde plec?
Știu că o să sari în sus, da' nu puteam să stau să văd cum te distrugi și să nu...
- O luam și eu razna. - Ce-i asta?
Ți-am pus o vitamină.
Cristi, am găsit un tip care a lucrat cu Haidău.
Și-am simțit cumva că vrea să vorbească, ăsta i-a tras țeapă...
- Da' nu putea să-mi spună la telefon... - Ai înnebunit complet?!
Spune-mi că nu e adevărat și că nu te-ai băgat în chestia asta.
Știam că ești legat de mâini și de picioare.
Cristi, dacă dăm de cap...
- Dacă se află cine e în spatele po... - Ce să dăm?
Ce să dăm? Nu dăm nimic!
Nu ieși din casa asta, nu vorbești cu nimeni și uiți că există cazul ăsta!
- Să uit? - Uiți!
Și de tine?
Să uit că nu mai ești zdravăn de zile întregi?
Să uit că tu-ți dai duhu' și eu nu sunt în stare să fac absolut nimic?
Eu știu că te-ai săturat și tu de toate-ale tale,
că vrei să demonstrezi, să rupi jurnalismu'-n două, să...
Au... eu am înțeles de unde pleacă toată povestea asta.
- Dacă omu' ăsta e dispus să vorbească... - Ce să vorbească?
De când te interesează pe tine? De ce te interesează pe tine?
- Te-a pus cineva? Hmm? - Eu, în starea asta...
Spune-mi, sunteți mai mulți băgați în chestia asta?
- Zi! Zi cine te-a pus! - Vorbim când...
Nu pleci nicăieri! Nu pleci nicăieri până nu spui cine te-a pus.
Zi, Dora! Habar n-ai tu de ce sunt ăștia în stare! Spune-mi cine te-a pus!
Cristi, ți-ai pierdut mințile! Uită-te la mine.
Ai încredere în mine!
[Cristian] Salutare!
- În sfârșit, a dat Domnu'! - [Rareș] Hai noroc. Băgăm o bere?
- [Cristian] Hm... - Hai.
Cum ești?
- Hmm... - Ești bine?
Tot în pauză?
Ți-ai luat bilet la tratament, te duci la băi, ăă?
[râsete]
Ce-am mai râs.
Zi-mi, cum a fost?
- Ai făcut ce te-am rugat? - Am rezolvat.
Clientu' nostru, stăpânu' nostru. Nu?
- Foarte bine. - Vezi că am mai chemat un prieten.
Așa, să nu ne plictisim.
Cred că vă cunoașteți.
Domnu' are mâine o treabă prin București.
Se vede cu niște prieteni de-ai tăi.
Precis are ceva.
- [Leca] Mulțumesc pentru... - Nu e nevoie.
[Rareș] Hai, luăm și noi o bere?
Mă scuzați, eu trebuie să plec.
[muzică la chitară]
♪ Privește ♪
♪ Viermii ce-i hrănim ♪
♪ Vorbește ♪
♪ Despre cum trăim ♪
♪ Chinuiți, umiliți ♪
[muzică]
♪ Minciuna ♪
♪ E tot ce mai avem ♪
♪ Minciuna ♪
♪ E apa ce o bem ♪
♪ Te iubim ♪
♪ Te slăvim ♪
♪ Comandant suprem ♪
Bună ziua.
- Salut. - Salut.
Ce-i cu tine aici? Nu-i 204? Nu-i grupa mea?
Trebuie să vorbești la Rectorat.
Mi-au spus că tu ai vrut să-ți preiau seminariile până când lămurești...
- Nu știu ce... - Ce să lămuresc?
Nu știu.
[paznic] Bună dimineața. Legitimația, vă rog!
Nu o am la mine, dar lucrez aici, la Anchete Speciale. Panduru mă numesc.
- Dați-mi voie să... - Vă rog.
Ăă, nu figurați aici.
Păi, dacă sunt în concediu.
Hm... Vă rog să mă înțelegeți. Tocmai m-am angajat și nu-mi permit abateri.
- Dați-mi voie să verific. - Vă rog.
- Bună ziua. Am un domn... - Cristian Panduru.
Cristian Panduru...
Am înțeles. OK, bine.
Îmi pare rău, dar nu am acceptul.
Domne, e absurd. Lucrez aici de-un an jumate', adică...
Vă-nțeleg, da' ăsta-i regulamentul.
Incredibil e.
- Pot să dau un telefon? - Vă rog.
[apel telefon]
[muzică]
[apel telefon]
[claxoane mașini]
- Ce faci? - Nu m-au lăsat să intru.
Petruț, probabil.
Da, eu ți-am zis să nu te bagi în rahatu' ăsta.
În ce m-am băgat? Mi-am făcut doar treaba, atât.
Băi, Cristi, eu mai stau o săptămână.
Te sun dup-aia și vorbim. Pe bune.
Cazul, ce-au făcut cu el?
I l-au dat lu' Vlad Popa.
Lucrează cu Peneasca.
Era de așteptat.
Hai, că o să fie bine. Salut.
[claxon]
- Săru'-mâna. - Bună.
Ce e? Ce s-a întâmplat?
Mă bagă maică-ta-n pământ, aia e.
Porumbar îi trebuie la vârsta asta. S-a rupt scara cu ea cu tot.
De data asta a scăpat ieftin, doar cu o gleznă scrântită.
Da' mâine, poimâine, se duce după taică-tu.
Dumnezeu să-l ierte!
Da' i-am fixat eu scară nouă, când am fost.
[sonerie celular]
- Da, vă rog. - [Codrea] Bună seara.
Bă, băiatule, am auzit c-ai fost pe la noi.
Păi și de ce nu mi-ai zis?
Chiar nu am stare pentru așa ceva acum.
Uite ce e. Eu zic că ar fi bine să ne vedem.
Da? Hai, te aștept pe la mine.
Uite, ei sunt copiii mei...
Matei.
- Bună ziua! - Bună!
Ea e Maria.
Bună. Cum te cheamă?
- Cristi. - Maria.
[Cristian] Îmi pare bine.
Tata, pot să mă duc în casă să mă uit la televizor?
- Iar? - Hai, te rog.
Hai.
Asta e tot ce contează.
Când o să ai și tu, o să vezi cum o să-ți dispară gărgăunii din cap.
Alergam și eu înainte după tot felu' de cai verzi.
Da' când o să ai guri de hrănit,
n-o să-ți mai ardă să te bați cu pumnii-n piept...
să faci pe deșteptu'...
Adică, ducă-se dracu' și adevărul și tot, nu?
Uite, vezi? Patetismele-astea te strică pe tine.
Ce adevăr, bă?
Ăăă?
Crezi că-n spatele lui Leca e vreun grup de măicuțe?
Crezi că s-a apucat el așa, de capu' lui, să se bată cu prefectu' și cu toți?
Și, când or veni ai lui, te vezi cocoțat pe vreo statuie?
O țară întreagă te-a văzut cum l-ai hărțuit la el acasă.
Deh...
Când pui coarnele-nainte...
Păi, tocmai că nu m-a interesat... Cine-i sus, cine-i jos, cine vine, cine pică.
Care-s ai lui sau împotriva lui.
[râde] Am înțeles!
Tu ești deasupra tuturor.
Știți foarte bine că ancheta n-a dus nicăieri.
Martorii se-ncurcau în declarații,
probe nu s-au găsit.
Iar eu nu pot să fiu coada de topor a nimănui.
Spuneți-mi ceva...
De ce eu?
Uite, în sfârșit, o întrebare bună.
Cum ar veni...
„De ce eu, un puști de 28, 29 de ani,
vedetă dintr-o dată, la Parchetu' ăl mare?”
Un băiat de la țară, deștept, flămând...
Câți ca tine!
Păreai ceva mai deștept și mai flămând ca alții.
Soția mea.
- Bună ziua. - Sărut-mâna.
- Cristian Panduru. - Andreea, îmi pare bine.
V-am adus ceva de gustat.
Servește, servește.
Ia să vedem, ce avem noi aici.
Student remarcabil.
Demn de toată atenția.
Note mari...
Ia te uită!
Ce v-ați mai distrat în facultate...
Hmm...
Le cam aveai și cu băutura...
Hmm...
Lorenzo Lamas.
Justițiar și-ăsta.
„Semi-platfus, picioru' stâng.”
S-a dus Academia de Poliție.
Era mai bine acolo.
Și-ai și dovedit.
Dosar contra unui judecător,
dosar contra unui deputat...
Și Antoniu?
Lasă-l pe-Antoniu...
Nu mai era în grațiile șefilor lui.
Nu mai avea nimeni nevoie de el.
Și-apoi... o coțcărie d-asta ieftină,
e numa' bună de dat pe goarnă.
Bine, asta... nu-ți știrbește cu nimic meritele.
[suflă fumul]
Aveai sânge-n instalație.
Băiat tânăr.
În formă tot timpu'.
Inventiv, aș putea spune.
Așa eram și eu în tinerețe.
Futeam tot ce prindeam.
Zău.
Și mai aveai ceva.
Gust pentru lucrurile fine.
Ambiții mari.
Pula mea...
Păcat numa' că... dormeai în gazdă pe la rude.
- Și-ați crezut că puteți să mă... - Nu, nu, nu... nu mă băga pe mine-n asta.
Nu. Mă depășește.
Eu doar vroiam să te-ntreb așa, ca pe fi-miu.
Când te-ai pus de-a curmezișu'...
[suflă fumul]
...ți s-o fi părut că muți munții, nu?
[sonerie celular]
Ce-ai mutat, mă?
[sonerie celular]
Și ce-ai câștigat?
[sonerie celular]
Știi cum e cu lupu' moralist.
Eu îngeri încă n-am văzut pe lumea asta.
Hai să vedem un film.
Nu vrei?
Hai, o să-ți placă.
Blockbuster.
Hai.
[Codrea] Mai ții minte?
Hmm?
Tu, Vasilescu, Găman, Ispas...
Toată gașca tânără la petrecerea burlacilor... a lu' Ionuț.
De-aicea, știi și tu ce-a urmat.
Da' nu credeam că poți fi așa violent din fire.
Mi s-a făcut și frică.
Știi ce mi-a spus nașu' meu, fost colonel de Securitate,
pensionat la cerere în '90?
„Bă”, zice, „tu ai auzit de teoria șirului indian?”
„Nu”, zic.
Cică acolo la ei, ierarhia e organizată pe principiu' șirului indian.
Când unu' dintre șefi dispare,
șiru' face un pas înainte și locu' e ocupat automat.
Așa e-n viață.
Așa e și la noi.
[respirație grea]
[muzică la pian]
[frâne de mașină, claxoane]
Doamne, măi, copilule, ce-i cu tine?
Să-ți fac o supă.
Arzi tot.
Bea puțin ceai...
Uite, ți-am adus și-o aspirină.
Măi, mamă, măi, eu cred c-ar trebui să vorbești cu dl Codrea.
Nu-i om rău și chiar îi pasă de tine.
De unde știi tu de Codrea?
Păi, a sunat aici... mă rog, la mine, sus, pe fix.
A vrut să știe ce faci, cum te simți.
Părea chiar îngrijorat, să știi.
Și tu ce i-ai zis?
Păi, i-am spus și eu că... sunt tare necăjită că te văd așa.
Că ești un copil tare bun și ții la serviciul ăsta.
Că mare păcat ar fi să nu te mai primească.
Și el mi-a spus că așa-i, că nu vrea nici el decât să te faci bine și să vii înapoi.
Și de ce nu mi-ai zis nimic?
De ce nu mi-ai zis că a sunat, că s-a interesat...
Știam eu c-ai să te superi...
Ție, când îți intră ceva-n cap...
Și-a zis și el că-i...
mai bine să-ți treacă toate, că ești bolnav de oboseală.
Așa e, copile. Nu mai mănânci, nu mai vorbești...
Ai vorbit toate lucrurile astea cu el?
Și el, ce-a zis?
Păi, a fost așa mișcat, că...
- Că? - A venit până aici.
Mă rog, la mine, sus.
A spus că sora dumnealui e medic și că poate c-ar fi bine să vorbești cu ea
să-ți dea ceva, să te mai liniștești.
Spune-mi, l-ai lăsat singur în cameră? L-ai lăsat singur în cameră?
[gâfâie]
Ce faci? Ce faci, măi, copile?
Ce fac eu?!
Ce-ai făcut tu! Te gândești la ce ne putea băga aici?
[sirene de poliție în depărtare]
[sonerie celular]
[bătaie în ușă] Eu sunt, mamă.
- Iartă-mă, tanti, da' te rog... - Lasă...
O să vorbim când te liniștești.
Te așteaptă sus un băiat. Vlad Popa.
Zice că sunteți colegi.
L-am lăsat în sufragerie. N-am știut, să-l trimit aici...
Să-i spun să vină altă dată?
Lasă, că urc eu.
- Salut. - Salut. Cum te simți?
Nu te țin mult.
Chestia e că eu...
- Mi-au dat mie cazul tău. - Dosarul Leca, am auzit.
Nu, nu Leca.
Adică, și Leca, dar...
dosarul în care ești cercetat.
Eu?
Sustragere de înscrisuri.
E cam nasol.
Situația nu arată bine deloc, chiar... domnu' procuror Codrea
a fost martor o dată. A încercat să oprească infracțiunea, da'...
Mai există o acuzație, de luare de mită.
Mită?
- Ancheta e de-abia la-nceput, da'... - Știm amândoi că-i o porcărie.
Da' nu-i nimic, dați-i înainte.
Când o să se termine asta, o să veniți cu altceva. Și tot așa, și tot așa.
N-o să se oprească niciodată.
- E-o anchetă, nu un verdict. - Știu, sigur.
Să știi că n-am vrut să mă bag în asta.
Vreau să știi totul de la mine.
Procurorul General mi-a spus: „Domne, intri la dosar.”
I-am spus că prefer să mă abțin, da'...
- Știi foarte bine cum merg lucrurile. - Da.
E OK.
[Dora] Săru'-mâna.
- Cum e? I-ați dat ceva? - E bine acuma. Hai.
Să știi că o să cumpărăm apartamentu'.
Nu stau după tine, că m-apucă toamna.
- Care dintre ele? - Ăla cu terasă mare.
- N-ai zis că ți-a plăcut. - Ba da.
Trebuia să dau răspunsu' azi...
că veneau alții.
- N-am bani nici să repar aici... - Am vorbit cu ai mei.
Vând eu apartamentu' meu și pune tata diferența.
Da, fii atent. Zugrăvim, schimbăm parchetu', refacem izolația,
aducem mobilier din-ăsta... de rattan, punem tuia peste tot,
și luăm și un bazin gonflabil. Am văzut eu că aveau la Metro acum... reduceri.
Într-o lună facem party de inaugurare.
Da?
Da.
Și-o să avem și noi cuibu' nostru, nu mai stăm așa, pe drumuri.
- Mi-ai cam făcut program, ăă? - Hmm...
Și dacă eu nu vreau?
Pe cine iei în loc?
[respiră greu]
Mă duc până la magazin.
M-a rugat mătușa să iau ceva, să ne facă de mâncare.
Hai, că de nu stăm toate în juru' tău, de parcă ești Papa de la Roma!
Îmi iei și mie niște grepfrut?
Alo?
- [Alina] Hei, ce surpriză! - Ce faci?
Bine. Te-am tot sunat. Tu?
Sunt bine.
Da, sunt bine.
Tu?
Păi, cursuri de dimineață până seara, nimic amuzant.
Ai cam dispărut de pe radar. Nici pe la școală n-ai mai dat.
Care-i treaba.
- Cristi? - Te sărut.
Alo!
Pa.
Zi ceva!
[Cristi] Vreau s-o iau de la zero.
Am să fac altă facultate.
Mă apuc de scris, am început deja.
O să fie bine.
[clopote]
Era un tânăr cultivat,
extrem de bine pregătit,
reușind astfel să jongleze magistral conținutul legii.
Era un om de-o corectitudine rar întâlnită,
o personalitate puternică.
Nu accepta influențe și intervenții de niciun fel.
Pentru el profesia de procuror era începutul și sfârșitul.
Deși pare pretențios, pentru el era adevărat.
Era un luptător pentru ideea de adevăr și dreptate.
Cristian... era unul dintre procurorii model din noua generație.
Era respectuos, modest,
cu o ținută vestimentară zilnic ireproșabilă.
Era foarte hotărât în tot ce făcea,
foarte sigur pe sine.
Avea toate premisele unei cariere strălucite,
era pe cale să-și întemeieze o familie.
Nu avea griji materiale.
Dumnezeu să-l ierte.
[muzică]
♪ O parte din noi ne-am învins ♪
♪ Greșeala, minciuna și groaza ♪
♪ Dar e drum, mai e drum necuprins ♪
♪ Până-n zarea ce-și leagănă oaza ♪
♪ Generații secate se sting ♪
♪ Tinerii râd către stelele reci ♪
♪ Cine-și va pierde credința-n izbândă ♪
♪ Pe-aceste mereu mișcătoare poteci? ♪
♪ Cine din noi va muri ♪
♪ Înainte ca trupul să-i moară? ♪
♪ Cine-o să-și lepede inima-n cor ♪
♪ Insuportabil de mare povară ♪
♪ Generații secate se sting ♪
♪ Tinerii râd către stelele reci ♪
♪ Cine-și va pierde credința-n izbândă ♪
♪ Pe-aceste mereu mișcătoare poteci? ♪
♪ Ca un vânt rău ori ca o insultă ♪
♪ Întrebarea prin rânduri trecu ♪
♪ Ascultă, ascultă, ascultă ♪
♪ Noi, nu! Niciodată! Noi, nu! ♪
♪ Generații secate se sting ♪
♪ Tinerii râd către stelele reci ♪
♪ Cine-și va pierde credința-n izbândă ♪
♪ Pe-aceste mereu mișcătoare poteci? ♪
♪ Noi, nu, niciodată! Noi, nu, niciodată! ♪
♪ Noi, nu, niciodată! Noi, nu! ♪
[muzică]